Aiemmin:
-Olin sairaalassa. -Suosittelisin jatkohoitoa, Quentin.
En ole uhannut satuttavani ketään. Ette voi pakottaa minua jäämään.
Brakebills on ensimmäinen paikka, joka tuntuu oikealta minulle.
Luulin, että olet vain meedio.
Näytän, miten suljet mielesi.
-Sinä olet matkaaja. -Voit siirtyä maailmasta toiseen.
-Minne matka, kissimirri? -Minä lähden lopullisesti.
Pääset kilpailijasta.
Luonnonnoitia, amatööreja. Säälittäviä ja epätoivoisia.
Se tarkoittaa tasoa 50.
-Olet siis... -...New Yorkin ykkösnarttu.
Hanki nämä kaikki tällä viikolla.
-Mitä teet? -En saanut taikavoimia ilmaiseksi.
He lukevat ajatuksia ja lentävät. Sinä teet temppuja.
On ihme, että selvisin, vaikka en tiennyt olevani taikuri.
En voi palata entiseen.
Hitto! Olet väärässä... Tai minä olen väärässä...
Hei! Kurkomies.
Onko sinulla? Minä kuolen. Missä ne ovat?
Anna minulle ilopillereitä, niiin rakastan sinua.
Eliot, sinua kaivataan käsityöluokassa.
Vesivärejä! Ilman minua ne ovat vain...
Olisiko sinulla hetki aikaa, Quentin?
Quentin?
Tämä on selvästi unta, jossa olen tietoinen siitä.
-Onko elämäsi unta? -Ei, tämä on vain huono kollaasi.
Sinä, sairaala ja Brakebills olette sulautuneet yhteen.
-Palaatko taas Brakebillsiin? -Toivottavasti.
Luulet siis opiskelevasi taikuriksi.
Hypätäänkö sen vaiheen yli, jossa sinä et usko minua?
-Täällä on kylmä. Haluatko auringon? -Se olisi hienoa.
Inhoan näitä unia. Aivan kuin olisin halvaantunut.
Hetkinen... Sinä kotiutit minut sairaalasta. Muistan, mitä sanoin.
"En ole satuttanut itseäni tai muita."
-Se ei ole totta. -Mikään ei ole.
Mutta sanoin niin sinulle ennen Brakebillsia.
Lähettäkää hänet sisään.
Muistatko, miksi oikeus määräsi sinut tänne?
-Onko tämä oikeusuni? -Tule sisään, Penny.
Näytä, mitä löysit Quentinin roskista.
-En halua ikävyyksiä. -Kukaan ei ole pulassa.
Kiitos, Penny.
Näin käy, kun et syö määrättyjä lääkkeitä.
Alat kuvitella, että olet taikuri. Kaikki lukee tässä.
Korttitalo, Alice, Eliot, Margo.
Fyysisesti lahjakkaat. Peto.
Se voi tuntua todelliselta, mutta se ei ole sitä.
Brakebills on hallusinaatio. Tämä on todellisuutta.
-Näetkö sinäkin tuon? -Sinä olet hyvin sairas.
Etkö näe tuota? Jessus!
Minä näen sinut, ja olen hyvin huolissani.
Nyt ne koiperhoset ovat poissa.
Niitä ei olekaan. Ei ole ikinä ollutkaan.
En saa henkeä!
Hälytys päätoimistossa!
Älä näytä niille.
-Sait kuulemma piikin. -Olen hieman tokkurassa.
Keskity minuun. Tämä ei ole totta. Vain me kaksi olemme.
Ja tämä.
-Missä me olemme? Mitä tämä on? -Etkö muista?
Luulen, että olin koulussa ja...
Nukahdin juhlissa ja päädyin tänne. Sitä ei tapahtunutkaan.
Ei, sinä etsit minua.
-Etsinkö? -Pelastaaksesi minut.
Ensin meidän täytyy rikkoa illuusio.
Syöksyin Maahan 9,3 valovuotta sitten.
Alice?
Olet tähtilaivan kapteeni ja pelastat minut!
Mutta tämä ei ole totta. Olemme vankeina lasihäkissä.
Meille näytetään illuusioita, jotta parittelisimme!
Jo riittää, Alice.
-Anna ne takaisin. -Mitkä, tohtori Fogg?
Kaikki, tarvitsemme niitä bridgessä.
-Ne saavat energiaa tunteistamme. -Ei, sinä katsoit Lost In Spacea.
Star Trekiä.
-Se oli Star Trekistä. -Aivan niin.
Ne saivat sinutkin. Sinä kuulut nyt niille.
Ei se mitään, voin silti paritella kanssasi!
-Jo riittää! -Minäkin haluan!
Quentin, miten sinä voit?
-Voitko jo paremmin? -Luulisin niin.
Hyvä. Jaksaisitko ottaa vastaan vierailijan?
Hei, Q.
Yale oli pienoinen pettymys, mutta hyvässä mielessä.
-Sinä tulet huomaamaan sen. -Kun pääsen täältä, vai?
Se on helpompaa kuin odotimme.
Oletko ollut Yalessa tämän ajan, kun minä olen ollut täällä?
-Etkö muista? -Tätäkö? En.
Selvä.
James ei päässyt, mutta hän tulee ensi viikolla.
Meidän täytyi valita kirkko.
-Kirkko? -Häitä varten.
Oletteko te kihloissa?
-Kaikki on hyvin. -Eikä ole!
Ei sen väliä.
-Se on loitsu. -Loitsu?
Olemme sen vankeina, ja vain minä tiedän siitä.
Tiedän, että kuulostan Alicelta-
-mutta vannon, etten ole hullu.
Haluan ymmärtää ja auttaa sinua. Kerro minulle.
Minä pystyn tähän...
Voi taivas, katso! Katso, Jules! Näetkö sen?
Katso!
Eikö kukaan näe tuota?
-Älä. -Mitä?
Älä katso minua noin. Älä sääli minua.
En ole oma itseni eikä tätä tapahdu oikeasti.
En ole täällä! Minähän pääsin Brakebillsiin!
Hei, pienempää ääntä siellä!
Anteeksi. Se oli minun syytäni. Anteeksi.
Minä menen nyt. Tulen taas perjantaina.
Elämäni ei voi olla tällaista. Se ei vain voi olla.
Halusin nähdä sen ilotulituksen. Halusin todella.
Hetkinen...
Mistä tiesit ilotulituksesta, jos et kerran nähnyt sitä?
-Sinähän kerroit. -En puhunut ilotulituksesta.
Mitä tämä on?
-Eikö kukaan nähnyt tuota? -Mitä?
-Sinä nauroit minulle. -Nauroin sinulle?
-Millainen ystävä tekisi niin? -Täsmälleen.
Hei sitten, Quentin.
Mitä?
Kaikki, yksi kerrallaan. Aloita.
Uskon sinua, Quentin. Sinä olet taikuri.
Huono sellainen!
Yksi asia ei ole muuttunut. Sinä olet oikea paskapää.
Ellsworth Downs... Ellsworth.
Sinä tiedät.
Sinä tiedät mistä etsiä.
En voi näyttää sinulle. En voi koskettaa sinua.
-Tämä on vahva loitsu. -Onko se loitsu?
Se on kirjassa, mutta se kirja olet sinä.
Missä kirjassa? Jane, en muista...
Minulle annettiin pillereitä, enkä muista mitään... Jane!
Jane!
Ei, lopeta! Lopeta!
Vastaukset olivat tässä!
Jane sanoi, että nämä kirjat auttavat pois täältä!
Aina kun puhun, kuulostan sekopäiseltä.
-Saisinko teippiä? -Se on kielletty teiltä.
Tiedän, mutta miksi?
-Voitte satuttaa itseänne tai muita. -Teipilläkö?
-Siihen voi tukehtua. -Voisit valvoa minua.
-Minulla ei ole aikaa. -Minun pitää saada sivut yhteen.
Sinun pitää mennä musiikkiterapiaan.
Musiikin avulla voimme ilmaista ja aistia tunteita-
-turvallisella ja hauskalla tavalla. Kuka haluaisi aloittaa?
-Ei kai taas sitä laulua... -Mitä sanoit, Penny?
Ei sitä yhtä laulua. En saa sitä pois päästäni.
-Mitä laulua? -Michael Rowed the Boat Ashore.
Tämä on kaikki minua...
-Aloitetaanko Beatlesillä? -Helter Skelter!
Entä Here Comes the...
Hän tekee noin, koska pakotin syömään lääkkeet!
Tohtori London?
Penny! Yritä saada tuo pois päästäsi.
Olit kuulemma musiikkiterapian tähti.
Tiedän nyt, miten saan apua.
-Siksi me olemme täällä. -Ettekä ole.
Ei millään pahalla, mutta olette vain osa tätä loitsua.
Jos saan yhteyden oikeaan Pennyyn...
Jo riittää.
Saisinko teippiä?
Muistatko, milloin viimeksi näit isäsi?
Söimme päivällistä pari kuukautta sitten.
Isä?
Hei, Q-ukko.
Minä...
Mitä kasvoillesi on tapahtunut? Oletko törmännyt oveen?
-Sinä sen teit, Quentin. -Minä...
Älkää nyt.
Sinun täytyy nähdä jotain.
Se ei ollut isäni! Se oli Peto!
En kajonnutkaan häneen! Käytin taistelumagiaa!
Minä haluan pois täältä!
Mitä te teitte voimilleni? Peto on täällä ja jahtaa meitä!
Antakaa voimani takaisin!
Minä yritän pelastaa teidät!
Muistatko tuon illan?
Isäsi muistaa. Kerro hänelle, Ted.
Hänen täytyy tietää totuus siitä, miksi hän on täällä.
Me söimme päivällistä ja juhlimme sisäänpääsyäsi Yaleen.
Aloit huutaa keskellä ravintolaa, että kaikkialla oli koiperhosia.
Ja aloit kutsua minua Pedoksi.
Sinä valehtelet.
Sitten tartuit veitseen. Yritin estää sinua...
Miltä?
Yritit tappaa isäsi, Quentin.
Lakkaa taistelemasta vastaan.
Mitä enemmän uskot taikuuteen, sitä enemmän saat aikaan vahinkoa.
Hyväksy itsesi ja se, miksi jouduit tänne.
Niin sinä paranet. Lupaan sen.
Hei, puhu nyt minulle. Pelleiletkö sinä kanssani?
Hei!
Tämä on kohta ohi. Älä anna sen masentaa sinua.
Minä puhun jonkun kanssa.
Hei! Älä laula tuota typerää laulua!
Perhana! Quentin!
Aivan niin, puhun sinulle. Haluatko, että kaivan tuon laulun aivoistasi?
Tämä on säälittävä luuseriuni!
Lakkaa nyt!
Päivällinen tarjoillaan viiden minuutin päästä.
Syömme tänään currykanaa, joka on lempiruokaani.
-Senkin rasistimulkero! -Sinä et ole todellinen.
Oliko tuo todellista?
Se teki kipeää. Tee se uudestaan, kovempaa.
-Sinä olet sairas! -Kovempaa!
-Kukaan täällä ei näe sinua. -Koska tätä paikkaa ei olekaan.
Kuvittelet kaiken. Lakkaa laulamasta, niin saan nukuttua.
Odota...
Se toimi. Minä kutsuin sinua tuolla laululla.
-Kutsuit? -Olen pulassa. Auta minua.
-Mikä päivä tänään on? -Keskiviikko.
Olin siis yhden yön poissa. Nukunko minä jossain?
En tiedä, mitä sinä teet öisin.
-Missä sinä olet? -Yritän nukkua.
Tämä ei ole unta. Tämä on loitsu.
Kuuntele nyt. Sinun täytyy etsiä minut.
Minun täytyy olla tajuissani.
Sinun täytyy herätä. Herää!
-Herää! -Ei saa huutaa!
Herää!
Selvä. Hyvin tehty.
Huh...
Kroppaani kihelmöi kauttaaltaan.
-En tiennyt... -...että se tuntuu noin hyvältä?
Se on edistyksellistä yhteistyömagiaa.
Se saa solut hereille. Kaikki vahvistuvat.
En vain uskonut, että Q vajoaisi niin syvälle.
-Ei se ollut mitään. -Miten niin?
Hän voisi tehdä olonsa mukavaksi.
Hän ei pääse helpolla pois edes poikaystäväsi avulla.
Eikö meidän pitänyt vain piruilla hänelle?
Minä halusin saada hänet hajalle, ja sinäkin pidit siitä.
-En halunnut tappaa häntä. -Tappaa?
Hän ei kuole. Hän ei vain ehkä herää koskaan.
Älkää nyt nynnyilkö. Pelaamme nyt pääsarjassa, tytöt.
Pallo on sinulla, Kady. Älä pudota sitä.
Laita namupeppusi töihin.
Anteeksi.
Ellsworth Downs...
Ellis Wirth-Downs. Hulluudentekijä, hyvä.
"Filloryssa oli yksi taikuri, joka sai kaikki muut hulluiksi."
"Hän keksi mahdottomia pulmia ja säännöttömiä pelejä."
"Hän oli nk. Hulluudentekijä, mutta syntyjään Ellis Wirth-Downs."
"Saavuttuaan Filloryyn hän pelasi tammea noidan kanssa."
"Hän fuskasi ja joutui kiroukseen."
"Hän pystyisi enää tekemään vain pelitaikuutta."
"Hän halusi piinata muita siksi, että oli itse niin yksinäinen."
"Mitä enemmän Ellis pelasi, sitä hullumpi hänestä tuli."
"Mutta Jane keksi ratkaisun." Kiitos, Jane Chatwin!
"Hulluudentekijän kirous oli..."
Minä muistan sen, minä muistan sen... Mitä Jane sanoi?
Miksen muista sitä?
Olet taatusti minun kuvitelmaani, joten voisitko vain kadota?
Meillähän oli bileet. Hän kai nukkuu päätään selväksi.
-Hei. -Missä sinä olit?
Kävin kaupungissa. Mitä nyt?
Rakastajasi tässä luulee, että Q huumattiin illalla.
Kolusimme koko talon. Katsotaan labrasta ja kirjastosta.
Tiedän, missä hän on.
Hän sammui tänne yhden maissa. Olen nähnyt oudompaakin.
-Herää! -Hän on ainakin hengissä.
Minä voin yrittää.
-Tämä on paha juttu. -Miten paha?
Meidän täytyy kertoa dekaanille.
-Entä nyt? -Odotamme.
-Milloin kerrot, mitä ajamme takaa? -Minähän kerroin.
-Parempaa taikuutta. -Et vain kertonut miten.
Voisin kai kertoa nyt. En sittenkään. Myöhemmin, ehkä.
Tai ehkä en koskaan.
Niin arvelinkin. Loitsun nimi on Scarlattin verkko.
Kukaan ei voi rikkoa sitä.
-Eikö hän herää koskaan? -Sanoin "ei kukaan", en "ei mikään".
Tarvitsemme mataresen apua.
Luulin, että alamme jo edistyä, Quentin.
Olin väärässä.
Laskekaa suojaukset.
Hyvä. Ja nyt eteläiset suojaukset.
Dekaani Fogg toimii sääntökirjan mukaan.
Vain matarese voisi rikkoa loitsumme.
Alamaailman paha ötökkähenki.
Mutta sellaisia ei pääse tänne onnelaan-
-jollei suojauksia lasketa. Kuka tahansa pääsisi sisään.
Tervetuloa takaisin Brakebillsiin. Pöllitään heidän kamansa.
Varovasti.
Tuoko on ratkaisu?
Aivolohkon oikosulku purkaa loitsun.
-Hänen pitäisi herätä, puoliksi. -Puoliksi?
Loitsu on kuin vankila keskellä autiomaata.
Matarese vapauttaa vankilasta, mutta autiomaasta pitää selvitä itse.
Se on helpompaa oppaan kanssa. Oletko valmis, Penny?
Quentin?
Quentin! Vastaa!
Ongelma piilee etulohkossasi.
Tunteesi ovat ottaneet vallan.
Logiikan, järjen ja elämäntahdon kustannuksella.
Joten tämä... työnnetään silmäkuoppaan.
Se on transorbitaalista lobotomiaa.
Isä... Isä!
Ei! Älä!
Isä! Älä tee sitä! Minä en tarkoittanut sitä!
Lopeta! Älä puhu, älä kuuntele!
Vain kolme asiaa on todellisia. Sinä, minä ja...
Tuo.
Nouse ylös. Sinua ei ole sidottu. Tämä ei ole sairaala.
Sinä saat sen katoamaan. Tee se.
Quentin?
-Vanha opinahjoni. -Oletko opiskellut täällä?
-Sain potkut ennen valmistumista. -Tulitko kostamaan?
Niin pitkää aikaa ei voi pyyhkiä muistista.
He vievät erikoishuoneeseen ja poistavat jokaisen muiston.
Jokainen maaginen tieto amputoidaan mielestä.
Mutta ne muistot arkistoidaan.
Ovi suojataan usein vahvoin loitsuin. Mutta nyt...
Pidä vahtia.
Odota!
Se ei toimi.
Olin siellä ja puhuin hänelle. Sitten kaikki vain musteni.
Hän ei tule heräämään, ei koskaan.
-Marina vain... -Marina on psykopaatti.
-Olit Quentinin ystävä. -Se on Marinan loitsu.
En aio kuunnella tuota sontaa. Sinun täytyy kumota se. Heti.
Voin taas tavoittaa sinut, mutta sehän ei ole mikään ongelma.
Ei enää arvoituksia. Kerro vain, mitä minun pitää tehdä.
Sillä ei ole väliä. Sinä olet oman verkkosi seppä.
Sinä olet hämähäkki ja kärpänen, aivan kuten...
Tiedän loitsun sanatarkasti.
-On liian myöhäistä. -Sen piti olla vain pilaa.
-Halusit kostaa. -Auttakaa häntä!
-Olet tunnin myöhässä. -Täytyy olla jokin keino.
Tiedätkö, missä hän on? Miksi teit näin?
Ei hän tehnytkään, ei omin neuvoin. Vai mitä?
Haluatko varmasti pelata?
En ole varma mistään.
-Vain siitä, että olen väsynyt. -Mihin?
Kamppailemiseen. Halusin olla jotain muuta, mutta tajusin...
...etten ole mitään.
Loit sairaalan ja sen kauheuden, jota et edes tehnyt isällesi.
Totta kai olet väsynyt. Voit piiloutua siltä kaikelta.
Ikiajoiksi, tähän ihanaan tyhjyyteen.
Mutta loit myös ulospääsytien. Miksi me muuten olisimme täällä?
"Hulluudentekijä ei halunnut voittaa, hän vain pelkäsi hävitä."
"Hän pelasi vain pystyessään voittamaan"-
-"ja jäi paitsi kaikista yllätyksistä"-
-"kauhuista, suruista ja iloista, joita elämä tarjosi."
"Jane näki vain yhden ulospääsyn. Lakkaa pelaamasta."
"Ala elää."
-Huomenta, unikeko. -Jo oli aikakin.
-Antakaa hänelle konjakkia. -Tapahtuu.
Missä se noita-akka on?
Hopi hopi. Suojaukset aktivoidaan.
Olisit kertonut, ettei ystäväsi muistia pyyhitty täysin.
Eliot ja sinä ette olisi saaneet haastaa noitia yksin.
Quentin, uskotko oikeasti, että opettamamme taikuus-
-nostaa teidät oikean ja väärän yläpuolelle?
-Taikuus ei ratkaise ongelmia. -Se pahentaa niitä, tiedän sen.
Minulle ei pidä opettaa sitä, minulle pitää opettaa taikuutta.
Haluan päättää, mitä se on ja ei ole, itseni kohdalla.
Tuo oli... melkein hyvin sanottu.
Hyvää yötä, Quentin.
Ai niin... Olen iloinen, että olet yhä kanssamme.
Niin minäkin, itse asiassa.
Vau... Vau!
Voin hädin tuskin uskoa, että kuvittelin tietäväni jotain.
Haluaisin nyt näyttää jotain siitä, osalle teistä.
Odota... Ei!
En auttanut sinua siksi, että huijasit minua.
Sinä ja Kady jänistitte. Sinä juoruat, hän ei voi.
Voi sinua raukkaa, sait maistaa vihreämpää ruohoa.
Luuletko, että Brakebills riisti sinulta taikuuden? Et tiedä mitään.
Kultaseni...
Sinä tulet tietämään.
Suomennos: Petri Hautala www.sdimedia.com